www.SweSUB.nu - Där det händer!
Synk: Incubator
År 2000 hade vi överbefolkat, smutsat ner och förgiftat vår planet-
-fortare än vi kunde rena den. Vi sköt länge problemen ifrån oss.
2025 gick det inte längre-
-och vi började desperat söka efter ett nytt hem. Mars.
I 20 år har vi skickat obemannade sonder med alger-
-för att växa och producera syre där.
Vi skapar en atmosfär vi kan andas i.
I 20 år såg det ut att fungera. Det verkade som om vi klarat det.
Sen började syrenivån plötsligt sjunka. Vi vet inte varför.
Världssamfundet har givit oss alla tillgängliga resurser.
Det är det största företag mänskligheten försökt sig på.
Vårt skepp, Mars-1, är för stort för att starta från jordytan.
Vi har tagit oss till rymdstationen för att börja vår sexmånadersresa.
Det första bemannade uppdraget till Mars.
Mänsklighetens hopp om överlevnad vilar på oss.
Vi kommer att lösa problemet.
De bästa forskarna åker dit för att hitta svaret. Jag leder uppdraget.
Jag är Bowman, pilot och befälhavare.
Chantilas, forskningschef och besättningens själ.
Santen. Hetlevrad, men en bra andrepilot.
Gallagher, vår systemingenjör. Uppriktigt sagt inte mitt första val.
Och våra civilister:
Burchenal, en av världens främsta bioingenjörer och sin egen idol.
Pettengill, biosfärexpert. Kom med i forskarlaget i sista minuten.
Och nerpackad i en låda, AMEE:
Självstyrd spår-, bevaknings- och skyddsrobot utlånad av marinkåren.
Med andra ord: Vår navigatör på Mars.
Vår resa till en annan planet är ett stort steg för mänskligheten-
-och om vi inte löser problemet kan det bli vårt sista.
-Alfa mach-mätare. -Klar.
Det avslutar checklistan för primärsystemet.
Mina herrar, ta över.
-Otroligt att vi gör det här. -Följ bara rutinerna.
Sekundärsystem. OHS/RCS.
-Optisk siktlinje. -Optisk sikt 19.
Hur många träffar fick du på din webb i går? Jag hade 500 000.
Hur många hade du?
832.
Alla från din mamma?
MARS-1 , DAG 93
Det känns konstigt. Den är borta.
I går såg jag den. I dag kunde jag inte hitta den.
Än sen? Tror du jorden har försvunnit för evigt?
-Det känns konstigt att inte se den. -Du kanske kommer över det.
Jag hade inte räknat med det.
Ska vi ta några rundor på området?
Min farfar lärde mig segla när jag var barn, navigera efter stjärnorna.
"För säkerhets skull, om alla GPS-satelliter ramlar ner."
"Den som lägger sitt liv i händerna på batterier är en idiot. "
En riktig yankee.
Han litade inte på nåt han inte själv byggt. Han hade ogillat det här.
-"Tigga om problem" hade han sagt. -Och om vi inte försökte?
Vi skulle förgifta jorden och alla skulle vara döda om 100 år.
Då vore allt förgäves. Konst, skönhet - borta. Grekerna. Konstitutionen.
Vi har offrat livet för frihet, för idéer. Betydde inget av det något?
Och religionen, ska vi ge upp Gud också?
Du slutade väl inte bara vara forskare en dag?
Jag insåg att vetenskapen inte kunde besvara de intressanta frågorna.
Så jag vände mig till filosofin. Jag har sökt efter Gud sen dess.
MARS-1 , DAG 144
Du ska prata med en andraklass från Iowa 14.30.
-Det är din tur. -Nej, din, och det vet du.
Och förresten har jag högre rang. Jag kan beordra dig.
-Man befordras snabbare i flottan. -Så klart. De har det bästa folket.
14.30. Med ett leende.
Betyder rangen att du får duscha först också?
Könet. Damerna först.
Kan du räcka mig handduken?
-Förlåt. -Låtsas att jag är din syster.
Jag har två systrar. De ser inte ut som du.
Båda måste låtsas att det inte spelar nån roll.
-Jag låtsas att du är Burchenal. -Lite mer kan det betyda.
Vi kan väl öva? Du kan gå in i duschen-
-och komma ut, och jag låtsas att det inte spelar nån roll.
Kan du inte gå och laga nåt?
Ja, sir. Ma 'am.
-MEW systemcheck klar. -Jag går till Bowman i förarkabinen.
...832. - Spänn av.
Var beredda.
-Usch, det är som i plugget. -Idrottarna... Vi får hjälpa varann.
Vill du hjälpa mig med AMEE? Det är dags för en kontroll.
Försök inte, du är idrottare. Du var väl med i skrotbilstävlingar?
Jag trimmade bara bilar. Inget idrottande.
-Den är tung. -Det ringer i öronen än.
-Vad går den på? -En heliumatomcell.
Stor som en ölburk, driver henne i åtta månader.
-Hej, gumman. -Är hon navigatör eller din flickvän?
-Lång flygning. -Absolut.
Det ser bra ut. Vi testar din TI.
Spänn av!
Militären har tagit bort hennes reflexer? Då är hon rätt sort för dig.
Sprätta upp honom.
Döda honom!
-Så ska det se ut. -Jävligt kul.
-Förbjuden aktivitet. -Hon kunde ha skadat mig.
Jag tog bort kniven. Men inuti är hon elitsoldat. - Du lär gilla Mars.
MARS-1 , DAG 168
Ha det bra. Hoppas vi träffas på jorden snart. Vi saknar dig. Hej då.
209 meddelanden återstår.
Teddy, du glömmer väl inte dina vänner när du blivit höjdarastronaut?
Jag saknar dig.
Luftfuktigheten är förändrad.
-Hur är det? -Bra. Bara nån förklarar för mig...
...varför temperaturen är över det normala. Ungefär tio grader.
Fahrenheit eller Celsius?
-Han lär ut biologi. Jag är road av... -Jäsning?
En miljard dollar, och du använder utrustningen för destillering?
Jag steriliserar.
Och hur tycker du att jag ska förklara för Houston...
...att två av mina besättningsmän blev blinda av hemkörd vodka?
Mycket försiktigt?
Serverar inte den här inrättningen kvinnor?
Tillåt mig...
...befälhavare Bowman.
Jag lärde mig dricka i flottan.
-Fanns det grodor när du var liten? -Massor.
Sen tog vi död på vi dem. Varenda en.
Grodor andas genom skinnet och reagerar snabbare på miljögifter.
Det borde ha varit en varning. Eller hur?
-Och...? -Människan är en festprisse.
Om hon mår bra kvittar allt annat. Det ändrar sig inte.
Om det inte finns större verksamma krafter än biologin.
Ska vi snacka om Gud nu? I så fall behöver jag en sup till.
Inte Gud...tro.
Det hade jag en tjej som hette.
Hon bedrog mig med en tjej som hette Kysk.
Du skulle inte åka 309 miljoner kilometer-
-ut i rymden och tillbaka-
-i ett skepp ingen testat ordentligt utan att ha en gnutta tro.
Vi kan väl strunta i alla hypoteser en stund?
Jag säger så här: Åt helvete med mänskligheten.
När vi kommer fram tar vi bara över Mars-
-och behåller den för oss själva.
Säger att den är skit och inte värd besväret?
Vad som helst som håller slöddret borta. Du sköter det religiösa.
Gallagher, du ser till att rymdtoan funkar...
...och Pettengill har tuppat av, och jag kan ta hand om resten.
-Kung. -Jag då?
Du får bli min drottning.
För artens fortplantning.
Det var bara... Det var ett skämt, befälhavare Bowman.
Och med detta föreslår jag att vi går och lägger oss.
5 FEBRUARI 2057
Det är Houston. Ni har gått in i bana runt Mars.
Gratulerar till 182 dagars friktionsfri resa. Välkomna till Mars.
-Hittat nån bra parkeringsplats? -Ja, mellan Phobos och Deimos.
Jag föredrar en måne. Då vet man vad man ska kalla den. "Månen".
Ännu en kommentar från vaktmästaren.
Den korrekta benämningen är "mekanisk systemingenjör".
-Han accepterar "rymdvaktmästare". -Vad ni babblar!
Efter ett halvår vill jag slippa ur hamsterburen.
Lucille, börja kontroll av landningssystemet.
-Vi äter middag på Mars. -Det låter bra.
Utskjutning till Mars om två timmar. HAB 3-modell ansluten.
-Skönt att bo på marken ett tag. -Även om det bara är en ny bur.
Hydroponin bör ha varit på i ett halvår. Vi får färska tomater i kväll.
-Det är ett krav för mitt drömhus. -Du vill ha ett vitt staket också?
Lucille, kan vi se vårt nya hem härifrån?
Fixerar på HAB. Landningszon 56.
Det är verkligen ödsligt.
-Gammastrålning. -Stäng av elsystemen.
Stäng av! Nån sorts soleruption.
Strålningsvarning.
Gå till skyddsområdet!
-Du också. -Du behöver mig här.
Gå dit genast!
-Nu! -Kraftig gammagenomträngning.
Soleruptionen har passerat.
Krafttillförseln understiger operativnivå.
Fan också!
Vi är oskadda. Vad har skeppet fått för skador?
Vi sitter där vi sitter. Hon håller ihop men kan säcka när som helst.
Reservsystem ur funktion. Primär- systemen slås av om sex minuter.
Ändrade planer. Vi skjuter ut nu. Sätt på er dräkterna.
Jag säkrar skeppet. Jag försöker få fart på fler system, sen kommer jag.
Dräktröst aktiverad.
Kraftnivåerna sjunker.
Driftstopp av primärsystemen om fem minuter.
Dräktdator påkopplad. Era EVA-system fungerar.
MEV LP låst.
Kontrollerar MEV-system. AGF påkopplad. Apogeum-motor på.
Bromsraketer påkopplade.
Automatutskjutning aktiverad.
Nollställer 9K. IMU påkopplad. Kontrolldatorn av. AVVI på.
-Utskjutningssystem reagerar inte. -Inte bra.
-Vi försöker på ett annat sätt. -LRS reagerar inte.
Utskjutningssystemet reagerar inte.
Dräkten försluten. Lufttillgång 100 procent.
Tändningssystem påslagna. Kontrollerar MEV landningssystem.
Tyvärr, utskjutningssystemet reagerar inte.
Utskjutningssystemet funkar inte. Jag måste få igång det manuellt.
Med respekt, vi åker inte utan dig.
-Inga diskussioner. -Stäng av auton och starta om.
Vi hinner inte. - Santen, du har befälet.
Hoppas du gillar det. Sätt igång.
MEV-systemen är klara. Utskjutning på er order.
Är besättningen redo?
Styrsystemen skannar efter HAB- transpondern. Utskjutning påbörjad.
Grönt.
Startraketer på. Fyller bränsletankar.
Hoppas hon klarar det.
Driftstopp av primärsystemen om 50 sekunder.
Starta!
-Autosystemet är utslaget. -Jag trodde MEV var skyddat.
Klaga sen. Jag flyger manuellt.
Fem sekunder.
Driftstopp av primärsystem.
Konstgjord gravitation ur funktion.
En elektrisk eldsvåda i tub fyra. Rökvarning i område sex.
Solstrålningen skadade de automatiska brandsläckarna.
-Varning. -Sen, Lucille!
Det är en gravitationslös brand. Jag varnade er.
Vecklar ut fallskärmar.
Rökvarning i område sex. Håll i er den här gången.
Vi har ytterligare bränder i område tre och fem.
Vi är långt från målet. Jag dumpar utrustningen.
-AMEE då? -Jag måste.
Eldsvådor i område tre, sju och åtta.
Jag utlöser kuddarna.
Biosystemen markerar ökande toxicitet i luften.
Nu kommer ditt nittonde nervösa sammanbrott
Eldsvådor i 80 procent av skeppet. Överskrider vår släckningskapacitet.
Alla bränder är släckta. Syrenivå 0 procent.
Försiktigt. Bra.
Hjälp honom upp. - Sätt dig här.
Försiktigt.
Sammanställer karta och färdplan för uppdraget.
Du verkar inte ha ådragit dig några frakturer. Inga benbrott.
Kraftförsörjningen avtar. Reservsystemet 20 procent.
Lägg om huvudförsörjningen via B-chipset.
-Det strider mot instruktionerna. -Säg inte emot mig!
Gör det nu!
Alphaprocessorn urladdad. Kraftförsörjning ändrad till B-chips.
Huvudkraftenhet 15 procent.
Huvudkraftenhet återställd. Bra gjort.
-Konstgjord gravitation återställd. -Jaså?!
Konstgjord atmosfär återställd. Syrenivå 2 procent, ökar.
-Var fan är HAB? -Navigatören är kraschad.
-Jag kanske kan laga radion. -Hur lång tid tar det?
-Det kan ta en stund. -Forskningsutrustningen är kvaddad.
-Då är uppdraget åt pipan. -Uppdraget är inte över än.
-Forskningsutrustningen är förstörd. -Sluta gnälla!
-Ni satte ner oss på stenarna. -Du kände till riskerna.
Det viktigaste är att hitta HAB.
-Atmosfärmätare ur funktion. -Jag tror vi är på fel sida.
Enligt senaste rapporten borde vi befinna oss i den här ellipsen.
Vi har alla data här. Vi måste göra en beräkning av vår position.
Vi fick ju höra i plugget att algebra skulle rädda livet på oss en dag.
-Håll klaffen. -Förlåt.
Varning, AMEE reagerar inte. Mars-1-kommunikation fungerar ej.
SKADA PÅ MJÄLTEN
Visa en panoramabild över HAB.
-Visar panoramöversikt. -Spegelvänt.
-Titta här. -Vad är det?
Det har nog inte med matte att göra, utan med den här bilden.
Vi är inte med på bilden. Då skulle vi hitta HAB.
Ja, men om klippan är HAB och har riktning 30 grader-
-ser den de topparna, men från andra sidan ser den de två.
Det ger oss den här riktningen-
-och betyder att HAB är ungefär där.
Han har rätt.
Bravo, rymdvaktmästaren.
-Syret räcker bara 7,5 timmar. -Då går vi.
Jag insåg att vetenskapen inte kan besvara de intressanta frågorna.
Så jag vände mig till filosofin. Jag har sökt efter Gud sen dess.
Vem vet, man kanske plockar upp en sten med skriften: "Gjord av Gud. "
-Universum vimlar av överraskningar. -Det vore en stor sådan.
Redo?
Olyckligtvis stannar jag här.
Min mjälte är skadad, jag har inre blödningar. Jag kommer inte långt.
HAB har medicinsk utrustning. Vi kan blockera impulserna. Ni får visa oss.
Om ni bär mig sinkar det er och allas syre tar slut.
Det finns inget utrymme för missriktat hjältemod.
-Jag tänker inte låta dig dö här. -Vårt uppdrag är viktigare.
Ni fyra måste fortsätta.
Det blir inte lätt, men ni klarar det.
Gå nu.
Ni hörde vad han sa.
Jag fick se Mars.
Ge mig rött ljus. Ge mig kräm.
Gör inte så här mot oss. Ge mig rött ljus, för fasen!
-Kommunikationerna anslutna. -Du behövde bara ändra attityd.
Mars markbesättning, hör ni mig? Kom.
Det här är Mars-1, hör ni mig? Kom.
Inga livsformer att rapportera.
-Konstigt. Det finns inget här. -Det är ju Mars.
Inte ett spår av algerna vi har skickat upp.
Även om alla dött borde det finnas en torkad algmatta, nånting.
De är borta, som om de inte funnits. Det är omöjligt.
Det kanske aldrig har funnits nåt just här.
Om vi är där vi tror var området täckt av blåalger för en månad sen.
Dalen bredvid borde lysa av orange kloroflekt.
-Allt snack gör slut på syret. Gå. -Inget kan tillverka syre...
Är du klar? Vi fortsätter.
Skickar ut spaningsrobot efter markbesättning
-Om tio minuter lämnar vi dagsidan. -Var är killarna?
Sökning.
Sex graders sökning, tre minuters sökning. Låser på landningsteam.
-MEV landningszon. LZ 56. -Varför är ni inte där?
5 minuter tills vi lämnar dagsidan och förlorar sikten. 144 grader syd.
Var är ni?
Fan också! Leta reda på HAB.
Där är den! 26 månaders förråd av mat, luft och vatten!
Vi lyckades!
Gud hjälpe oss.
Allt är söndertrasat.
Vad har hänt?
-En snöstorm kan inte ha gjort det. -Aldrig.
Varje HAB klarar en tornado av styrkan F-5.
-Det är inte väderbetingat. -Vad gör vi nu?
Letar efter syre.
Houston, det är Mars-1.
Vi drabbades av protonfält- störningar p.g.a. soleruption.
Systemen under 70% kapacitet efter bränder. Motorerna ur funktion.
Fem besättningsmän på Mars. Jag ser nedslagsplatsen. En är död.
Jag har ingen radiokontakt med dem.
Jag ser på skärmen att HAB-1 är utslagen. HAB-1 är förstörd.
Även om de andra lever kan de inte överleva.
Jag skickar över telemetri- och videodata nu.
Sänder data.
-Jag ser inget. -Ingen mat, ingen luft, inget vatten.
-Vad ska vi göra? -Vi kan inget göra. Vi hinner inte.
-Tiden är ute när syret är slut. -16 minuter. Och du?
Lite mindre.
En sista notering för memoarerna:
"Gjorde 12 miljarder människor besvikna. F.d. fruar ej medräknade."
Hoppas Bowman klarade sig.
Jag var lite tänd på henne... redan från början.
Jag trodde att de valde mig för att jag var singel, om jag skulle dö.
Kort tid kvar att leva.
Lång tid att vänta.
Visst är det vackert?
Jag hade tänkt förlova mig när jag kom hem.
Jag kommer att sakna många tjejer. Många kommer att sakna mig.
Jag skulle egentligen inte med. Jag hade bara turen att stå på listan.
Min flygskicklighet har ingen betydelse nu.
HAB är förstörd, så det kvittar var vi landade.
-Ni försöker hitta ursäkter. -Nej. Det är ovidkommande.
-Men Chantilas...? -Irrelevant.
Han hade dött här i alla fall. Precis som vi.
Ni är otrolig. Ni ska snart dö men kan inte acceptera nederlaget.
Jag kanske verkar stridslysten, men tekniskt sett...
...misslyckades jag inte.
Det som är gjort är gjort.
-Jag kom hit för att förlåta er. -Dra åt helvete.
Jag behöver ingen förlåtelse från en fjant.
Stick!
Gå härifrån och dö som en man, om du kan.
Herregud!
Mars polaris består mestadels av koldioxid.
Vi använder små kärnladdningar för att smälta isen.
Det frigör koldioxid.
Utvecklingen av koldioxid skapar en växthuseffekt.
Mars värms upp. När det blir tillräckligt varmt...
...planterar vi alger. Algerna växer och avger syre.
Vill du att jag ska hålla tyst och låta dig dö ifred?
Nej, det är lugnande.
De skickade hit oss...
...för att ta reda på vad som hände med syret.
Frågan är...
...vad som hände med algerna. Fattar du?
Santen är död. Han kastade sig ut från en klippa.
Jag försökte hindra honom.
-Gallagher, byt genast syrgastub. -Jag har mindre än en minut.
-Hur kommer det att bli? -Hypoxi?
Yrsel. Huden kommer att sticka. Synfältet förminskas.
Sen kommer ett chocktillstånd, kramper, acidos...
Gör det ont?
Ja.
Jag tänker...gå hit bort. Röra på mig.
Syreförrådet är förbrukat.
Burchenal, byt ut syrgastuben omedelbart.
Pettengill, byt ut syrgastuben omedelbart.
Jag kan andas.
Det är som att vara på hög höjd. Jag vet inte hur, men vi kan andas.
Vi kan andas!
Fan vet vad det är, men jag andas gärna in det.
Det är omöjligt.
Vad fan är det som händer?
Om Santen väntat några minuter till... - Vi kan andas, Santen.
Inkommande meddelande.
Vi fick ert meddelande. Trevligt att höra er röst.
Analys av er telemetri visar på stopp i er omloppsbana om 31 timmar.
Men då har vi er därifrån.
Vi kan nog återställa motorerna och få ut er ur omloppsbanan.
Besättningsmännen på Mars förväntas vara döda.
Ni var väl inte ens i närheten av att skapa luft här uppe?
Syrenivåerna sjönk innan sensorerna la av.
Hur kan det finnas mer syre än förut utan alger som skapar det?
Tyvärr, tändningssystemen reagerar inte.
Det är Mars-1. Tyvärr misslyckas alla försök att starta.
Inklusive slag mot panelen. Vad gör jag nu? Kom.
Önskar jag slapp vänta 40 minuter på ert svar.
Här är radion.
Vi kan inte anropa Bowman på den här.
Vänta lite... Jag såg nåt när vi letade efter HAB.
Markroboten de skickade hit -97. Den måste väl ha en radio? Vänta.
-Den är fyra kilometer bort. -Det blir snart mörkt.
-Då är det för kallt. -Vi går i gryningen.
Den har bränsle nog för att hålla oss varma.
En lägereld för en miljard.
Den duger i alla fall till nåt.
Om radion fungerar kan vi kontakta Bowman...
...och meddela att vi kan andas.
Men det hjälper väl inte oss?
Det måste ha varit svårt att se Santen hoppa.
Ja.
Säkert.
-Din flickvän. Hon klarade sig. -Hej, jag trodde du var död.
Kul att se dig, gumman. Du har fått några smällar, med du klarade det.
Du funkar inte så bra? Vänd på dig.
Processorn är skadad.
-Kan hon navigera? -Ja, tills hon lägger av helt.
Då kraschar spaningsroboten. Vi tar bort navigeringssystemet nu.
MPS-systemet är helt oberoende.
Vi kan kontrollera sökroboten via handdator, men då dödar vi henne.
-Vill du att jag ska göra det? -Nej, jag gör det.
-Vad är det? -Hon är stridsinställd efter kraschen.
-Varför vände hon sig mot oss? -Vi försökte döda henne. Fiender.
Hur är det med dig? Det går inte att ställa om henne.
-Ett knäckt revben. -Varför dödade hon oss inte?
Hon för gerillakrig.
Ett gammalt trick. Skada en fiende så sinkas de andra av att hjälpa till.
Förr eller senare letar hon reda på oss.
Då kommer hon att döda oss. En i taget.
Hur känns det?
Hon stör sändarna för att vi inte ska veta var hon är.
Hur är det?
Det gör bara ont när jag andas.
Solen går snart upp. Vi kan lika gärna röra på oss. Hjälper du mig?
Det blir höga bågar i den här låga gravitationen.
Ser du, AMEE? De första som pissar på Mars.
Startraketer anslutna.
A.M.I. klar.
Tändningssystem i drift.
Houston, grönt ljus för startraket. Jag upprepar: Jag kan starta.
Tack ska ni ha. Tack för att ni slitit som fan.
Jag kan inte starta än. Jag ska leta efter besättningen i gryningen.
Jag vet att de är döda, men jag måste göra det. Kom.
-Du vet väl vad du gör? -Det gör jag alltid.
-Fint. -Ett 50 år gammalt modem...
...med en frekvens vi inte använder, men bättre än att ropa på hjälp.
Så där.
Synkronsökning. L-2, 3. Söker...
Houston, Mars-1.
Jag konfigurerar för ett sista varv över dagsidan. Sen åter till jorden.
Vi försöker.
-Test... -Fungerar det?
Det lyser grönt.
Det är Mars-1. Jag har uppnått elliptisk omloppsbana.
Jag påbörjar återstartsproceduren för återfärd mot jorden.
Det här är Mars-1:s markbesättning. Hör ni mig?
Det här är besättningen på Mars. Hör ni mig? Vi är gubbarna på Mars.
Svara då! - Försök igen.
De kanske hör oss 1997.
Det har gått två timmar.
Mars-1. Det är Houston.
Vi har fått in nåt från ett radioteleskop riktat mot er.
Det är otroligt, men ni får ställa in en frekvens vi inte använt på 50 år.
Det var i alla fall värt ett försök.
Markbesättningen, det är Mars-1. Hör ni mig?
Bowman!
-Du lever! -Ja. Jäklar, du klarade dig också!
Jag vet att HAB är förstörd. Hur ser det ut?
Jag är vid markroboten med Burchenal och Pettengill.
Ingen mat, inget vatten. AMEE har blivit knäpp, och vi kan andas.
Hur kan det komma sig? Syrenivån är... Det är omöjligt.
Vi andas i alla fall.
Jag såg kroppen vid MEV. Vem var det?
Chantilas. Santen är också död.
Pettengill säger att han hoppade.
Så är det i alla fall. Vi klarar oss inte länge till.
Hoppas du har några ideér, för våra har sinat.
Jag ska fundera. Jag återkommer.
Jag hoppas hon har en trollstav.
Tre mannar lever och andas på Mars.
Vi ser till att de kommer hem.
Du förstår inte?
Jag får inte ihop det här med algerna och syret.
-Du avskyr att inte veta. -Tids nog får jag nog veta.
Livet kanske är mer gåtfullt än du tror.
Du talade för mycket med Chantilas. Men om du vill välja Gud-
-och ta den enkla vägen, varsågod.
Andlighet är mycket svårare än att bara vara intelligent.
-Du bortser från fakta. -Fakta? Du är säkert trist på julen.
-Du var väl vuxen redan som barn. -Jag är genetiker, jag skriver kod.
A, G, T, P i olika kombinationer. Jag petar i människans arvsmassa.
Jag väljer om dina njurar ska funka eller om du ska få ett sjätte finger.
Om du får syn på Gud, säg till. Till dess förlitar jag mig på mina examina.
Det låter vansinnigt, men det är enda sättet.
Gå 10 mil till en 30 år gammal rysk rymdsond-
-som inte ville starta och rulla igång den? Varför inte göra det lite svårt?
Cosmos. Konstruktören heter Borokovski.
Han har delikatessaffär i Brooklyn. Han tror att ni kan få den att starta.
En raketforskare som nu ägnar sig åt att göra mackor... Underbart!
Det svåra är: Ni har 19 timmar på er att ta er dit och få den att lyfta.
Då tar jag tillbaka det där med att göra det svårt.
Jag får dumpa tank B och elda på A för att stanna i omloppsbanan.
Jag kan inte bränna mer, då räcker inte bränslet till jorden.
Åt vilket håll?
Klockan fem från dig sett.
-Där. -Vi är klara.
Jag har lite att göra, sen hamnar jag i skuggan. Jag anropar er sen.
-Tyvärr var det inte bättre. -Alltid nåt.
Roligt att du är kvar.
Jag har inget emot att dö men vill inte vara ensam, så sätt lite fart.
Revbenet har nog punkterat lungan.
Vad tycker du?
Jag tycker det är distraherande att se dig kliva ur duschen.
-Jag började låsa dörren efter det. -Nej.
-Jo. -Nej.
God natt.
Vad är det? Där borta.
-Det ser ut som om marken rör sig. -Jag såg inget.
Det är borta nu, men jag vet att jag såg nåt.
Jag behöver checka kursen.
Ni går rakt på målet. Jag måste prata med dig.
Ingen hör. Vad är det?
Enda sättet att åka med Cosmos är i provbehållaren.
-Det låter bekvämt. -Den är väldigt liten.
Borokovski och Houston har räknat på hur man får in tre personer-
-men den har bara plats för två. Med nöd och näppe.
-Hur går det? -Jättebra.
Jag är ledsen.
Ja... Vi hörs senare.
Vi lindar dig. Det hjälper mot smärtan.
Jag kan knappt andas. Luften är så förbannat tunn!
Det ordnar sig.
Lägg armen om axlarna. Såja. Vänster fot.
Höger fot. Hoppa som en hare.
Nu kommer det...
Nu kommer ditt nittonde nervösa sammanbrott
En låt min farfar brukade sjunga. Rolling Stones. Sjung med.
Ett omfattande oväder närmar sig besättningen.
Lufttryck 820 millibar.
En snöstorm är på väg mot er. Stor som Montana och närmar sig snabbt.
Kommunikationen bryts snart. Sök skydd genast.
Var kan vi ta skydd?
Här borta finns en skreva!
Maximal vindstyrka 50 meter per sekund.
Temperatur minus 46 grader.
Skynda på!
Houston, Mars-1, här.
Hur långt är det till Cosmos?
-Hur långt tror du det är? -Fem, sex timmar. Gissningsvis fem.
Det ger oss fyra timmar till startförsök-
-och så förlorar vi en del tid här.
Hoppas Borokovski har gott minne. Finns ingen tid för nån reservplan.
Bara två av oss kan åka med Cosmos.
Cosmos rymmer bara två personer.
Ni två åker.
Ni fortsätter uppdraget, berättar vad ni har fått reda på här.
När vi kommer fram hjälper jag er att få upp den. Sen säger vi adjö.
Men den lyfter nog inte. Den är ju trots allt rysk.
Den exploderar väl efter tre meter. Då överlever jag er ändå.
Du är makalös, Gallagher. Men jag tror ändå inte på det.
Vad menar du?
Han tror att jag är ansvarig för Santens död. Vad tror du?
Litar du på mig?
Gör du det?
"Vi hjälper varann"?
Jag litar inte på dig.
Men du tänker lämna kvar din polare här och åka iväg med mig?
Ja, det är precis det han tänker göra.
Det är Houston. Vi vet inget om er klocka, men vår tickar iväg snabbt.
Er besättning har inte hörts av på tre timmar.
De har gjort ett fantastiskt jobb, men ingen överlever det ovädret.
Om ni inte har hört av dem när ni får detta ska ni återvända hem.
Gallager, kom.
Hör du mig? Snälla du...
Han är borta. Han tog med radion.
Det är AMEE. Hon vill att vi ska se på.
Hon har honom.
Han var rädd att vi skulle lämna honom. Nu gör vi det.
Vi måste ha radion, annars dör vi också.
-Vi har förlorat tre timmar. -Pettengill gick åt rätt håll.
Jag tog ut kursen före ovädret.
Jag stämde av den med stjärnorna. Vi går åt rätt håll.
Vänta.
Det är alger. Det växer alger här.
Varför här och ingen annanstans?
Det har vi inte tid med nu. Där är Pettengill.
Han tappade i alla fall inte radion.
AMEE slet honom i stycken.
Den skiten har ett dödmansgrepp om den. - Ge hit radion!
Jag anropar Bowman.
Varför stängde han visiret? Han hade ingen luft kvar.
Hon är kvar i skuggan.
Det är nån sorts nematod. Gnistorna antände dem.
De äter alger. Det är därför de är borta. De äter upp algerna.
Kom då, din jävel. - Jag fick den.
-Du trodde inte att det fanns liv här. -Finns vatten och luft finns det liv.
Är det så smart att ta med de där?
-Du anar inte hur viktigt det är. -Jag är vaktmästare.
Jorden förlorar syre. Såg du hur de brann? De tillverkar syre.
Jag sa ju att jag skulle lösa det här.
-Varför finns nematoderna här? -Därför att det finns mat att äta.
Jag har inte sett gröna fält sen jag var liten.
De äter sig igenom dräkten!
Stanna där.
Du behöver mitt syre för starten.
Ta med den här tillbaka.
Slutför uppdraget. Det hänger på dig nu.
Sätt på dig hjälmen. Jag tänker inte sluta som Pettengill.
Det är en störning på Mars yta.
Mars markbesättning, det här är Mars-1. Hör ni mig? Kom.
Gallagher, vad är det som har hänt?
Det här är Mars-1. Hör ni mig? Kom.
Jag kan inte ta mig tillbaka. Det inträffade nån sorts brand i syret.
Det var som en blåslampa. Burchenal är död.
Han offrade sig.
-Var är de andra? -Jag måste vila.
Var är de andra?
Döda.
-Alla är döda. Det är bara jag kvar. -Hejda dig och lyssna på mig.
Det är slut.
Jag vet inte vad som har hänt, men du kan inte ge upp, inte nu.
-Du ska slutföra uppdraget. -Jag kan inte.
Burchenal ska väl inte ha offrat sig förgäves?
Jag vill att du reser dig upp och börjar gå.
Om du inte kan göra det för hans skull...
...gör det för min skull.
Du måste fortsätta.
55 minuter kvar tills vi måste lämna omloppsbanan.
-Tid? -52 minuter kvar.
-Jag borde vara framme. -Snart.
-Jag kanske har kommit ur kurs. -Nej, du är framme.
-Jag kan ha gått förbi. -Tyst och gå på.
Jag har hittat den.
Vad ska jag göra nu?
Ta bort provbehållaren.
Sen då?
Det finns en markerad infraröd underhållslucka.
Markerad. Ja, på ryska.
Jag har hittat den. Och nu?
Koppla radion till Cosmos. Jag laddar ner det du behöver via modemet.
Det fungerar.
Sätt igång självtestet.
Grönt.
Den har två lägen: "På" och "av". "På" tar den hela vägen till jorden.
Men du saknar ju luft, mat och vatten.
Du vill nå omloppsbanan. Jag har beräknat vikten.
Ta två liter från vardera tanken. Det finns ett avtappningshål.
-Saknade ryssarna bränslemätare? -Vi har bara 49 minuter kvar...
...så håll klaffen och jobba på.
Och nu?
Kör igenom självtesterna. Undvik att trycka på startknappen.
Batteriet är dött.
För lite kraft. Den räcker inte.
-Kan du använda nåt annat? -Vet inte.
Jag ska se om det finns några högspänningskällor.
Nej. Bara sten.
-Jag kommer att dö här. -Jag ska tänka ut ett annat sätt.
Du kan inte stanna, bränslet räcker inte. Du måste åka.
-När bryts kommunikationen? -Om ungefär en minut.
Jag måste säga ett par saker. Det finns liv här på Mars.
Killarna kunde inte lista ut hur de kom hit, men de åt algerna och HAB.
Det viktiga är att de tillverkar syre.
Jag vet inte hur, men Burchenal sa att det kanske kan rädda jorden...
...så skicka hit några snabbt. Men de måste skydda sig.
De äter allt.
30 sekunder.
Det var nog allt.
Jag avskyr den här planeten.
Jag saknar jorden.
Det är mycket jag saknar.
Jag kommer att sakna dig.
Tänker du inte säga nåt?
Jag borde ha kysst dig.
Ja, du borde ha kysst mig.
Kommunikationen bruten.
Adjö.
Alternativ högspänningskälla.
Ta mig.
Jag tänker sno dina batterier.
Hej då, gumman.
Jag ska åka hem.
-Åt helvete med den här planeten. -Syrenivån är låg.
-Varning. Föremål i omloppsbanan. -Herregud! Gallagher.
Avbryt! Stanna kvar i omloppsbanan. Ändra läget i centimeterstora steg.
-Förslut den här nivån. -Nivån försluten.
Öppna dockan.
Avstånd: 300 m. Om fem minuter lämnar Mars-1 omloppsbanan.
Anslut mig!
Släpp ut linan. Högsta fart!
Dra in!
90-millimetersteg!
Förslut! Nödatmosfär på!
Atmosfär återställd.
Dräktdatorn på. Gallagher saknar vitala funktioner. Hjärtstillestånd.
Ställ honom upp.
Jag såg Elvis.
Nu åker vi hem.
Bioskanning av organism. Kartläggning av DNA.
Svårt att fatta att de är på vår sida. Var det värt det, tycker du?
Houston tycker det. Du är en hjälte på jorden.
Guds vägar är outgrundliga.
En souvenir?
Det är till Chantilas dotterdotter.
Han hade tro.
Du är inte den jag trodde.
Inget gick som planerat.
Men teamet, människan på gott och ont, fullföljde uppdraget.
Chantilas kanske hade rätt. Det kanske inte bara är vetenskap.
Men oavsett vilka krafter som verkade lyckades vi.
Och jag har ett halvår på mig innan vi kommer hem.
Jag hinner lära känna vaktmästarn.
www.SweSUB.nu - Där det händer!